ACTA SCIENTIFICA BALCANICA je naučni časopis Prirodno-matematičkog fakulteta Univerziteta U Banjoj Luci otvorenog tipa. Časopis objavljuje radove iz oblasti prirodnih nauka: biološke nauke nauka o Zemlji i povezane nauke o životnoj sredini hemijske nauke fizičke nauke ostale prirodne nauke matematika računarske i informacione nauke. Časopis izlazi dva puta godišnje.
DISTRIBUCIJA VRSTE Reynoutria japonica HOUTT. NA PODRUČJU GRADA BANJA LUKA
Reynoutria japonica Houtt. (syn.: Fallopia japonica (Houtt.) Ronse Decr.) je zeljasta višegodišnja dvodoma biljka koja je porijeklom iz Japana, Kine i Koreje. Stabljike su brojne, uspravne i jednogodišnje. Vrsta je za potrebe gajenja u baštama unijeta u Evropu sredinom 19. vijeka, međutim vrlo brzo se proširila i danas je jedna od najinvazivnijih vrsta u mnogim evropskim zemljama. Formira guste monodominantne sastojine koje istiskuju autohtonu vegetaciju predstavljajući ozbiljnu prijetnju biodiverzitetu. Na istraživanom području vrsta R. japonica zbilježena je na 103 lokaliteta, a najveći broj nalazi se u mjesnim zajednicama Obilićevo, Centar i Bulevar. Najviše su zastupljene manje sastojine čija je površina do 10 m2. Dosadašnji podaci o rasprostranjenu ove vrste na području grada Banja Luka oskudni su, pa je cilj ovog rada bio da se evidentiraju lokaliteti na kojima raste vrsta R. japonica, kako bi se u budućnosti mogle pratiti njene populacije.
Sva prava zadržana (c) 2025 ACTA SCIENTIFICA BALCANICA
HROMOZOMSKE ABERACIJE KOD PAROVA SA STERILITETOM I HABITUALNIM POBAČAJIMA U UNIVERZITETSKOM KLINIČKOM CENTRU REPUBLIKE SRPSKE
Citogenetička laboratorija Univerzitetskog kliničkog centra Republike Srpske u Banjoj Luci predstavlja primarnu instituciju u kojoj se analiziraju kariotipovi periferne krvi pacijenata. U periodu od 2009. do 2019. godine u njoj su urađene ukupno 3842 analize kariotipa pacijenata od kojih je 1956 imalo uputnu dijagnozu sterilitet i habitualni pobačaj pa samim tim i nemogućnost ostvarivanja trudnoće. Značaj citogenetičkih analiza kariotipova pacijenata je velik jer prisustvo hromozomskih aberacija u njima može da bude uzrok steriliteta i spontanih pobačaja kod pacijenata. Zato je cilj rada bio je da se utvrdi prisustvo hromozomskih aberacija u kariotipovima pacijenata na UKC RS koji su imali uputnu dijagnozu sterilitet ili habitualni pobačaj. Ukupan broj uzoraka obrađenih kariotipova pacijenata u Citogenetičkoj laboratoriji na UKCRS u Banjoj Luci u periodu od 2009. do 2019. godine rastao je po godinama. U studiji je utvrđena značajna razlika u raspodjeli učestalosti pacijenata sa dijagnozom steriliteta, kojih je bilo dva puta više u odnosu na pacijente sa dijagnozom habitualni pobačaj. Procenat pacijenata koji se liječe od steriliteta i habitualnog pobačaja sa prisustvom hromozomskih aberacija u njihovim kariotipovima u odnosu na one koji nemaju aberacije prosječno je nizak. Utvrđena je podjednaka raspodjela muških i ženskih pacijenata sa aberantnim kariotipovima, a koji su liječeni od steriliteta i habitulanih pobačaja. Najzastupljenije hromozomske aberacije u kariotipovima kako muških tako i ženskih pacijenata liječenih od steriliteta i habitualnog pobačaja bile su inverzije, nakon njih dolaze mozaične aberacije, translokacije, zatim slijede trizomije, Robertsonove translokacije i na kraju adicije.
ОДРЕЂИВАЊЕ САДРЖАЈА ХЛОРИДА У ФЛАШИРАНОЈ МИНЕРАЛНОЈ ВОДИ
Минералне воде са различитих извора имају различит садржај, јер сваки извор има своје посебне физичко-хемијске карактеристике. Хлориди се појављују у природним водама као посљедица растварања минерала из седимената, али и као посљедица антропогеног утицаја. У оквиру овог рада кориштена је Морова (Mohr) метода одређивања садржаја хлорида. За испитивање су кориштене природне минералне воде „aqua viva” и „ELEMENT”. Одређивање Моровом методом вршено је у узорцима воде без додатка стандарда и са додатком стандарда, као и у самим стандардима. У узорцима воде без додатка стандарда добијене су много веће вриједности садржаја хлорида од оних датих декларацијом. Резултатима Recovery теста, добијеним након одређивања садржаја хлорида у узорцима са додатком стандарда потврђена је примијењена метода за кориштени опсег концентрација. На основу разлике у садржају хлорида у узорцима са додатком стандарда и самим стандардима одређене су вриједности садржаја хлорида у узорку и оне су биле ближе вриједностима наведеним на декларацији. Узимајући у обзир резултате изведених анализа, може се рећи да се они слажу са подацима из литературе, тј. Морова метода погоднија је за одређивање у узорцима са великим концентрацијама хлорида. Код узорака који садрже мале концентрације хлорида, забиљежена је тенденција ка повећаним резултатима, што је био случај и у овом истраживању.
STUDIJA O PROCJENI RIZIKA PO VODENI EKOSISTEM RIJEKE JADAR U ODNOSU NA USLOVE EKSPLOATACIJE BORA I LITIJUMA U PROJEKTU „JADAR“
Procjena rizika po vodeni ekosistem rijeke Jadar zasnovana je na sastavu i količini otpadnih voda koje treba da budu prečišćavane i upuštane u rijeku. Studija ima za cilj da procijeni efekte neprečišćenih otpadnih voda na vodeni ekosistem, posebno ribe, simulacijom akcidenta. Metodologija se oslanja isključivo na objavljene dokumente koje su o rudiku bora i litijuma u regionu Jadra u Srbiji izdali investitori, “Rio Tinto” i “Rio Sava Exploration” d.o.o. kao jedine javno dostupne podatke o koncentracijama sadržaja minerala u podzemnim vodama. Rezultati su pokazali da bi koncentracije bora u opsegu od 3.43-12058.83 mg l-1 i litijuma u opsegu od 0.70-2452.50 mg l-1 u vodi rijeke Jadra predstavljale veliki rizik po vodeni ekosistem pri bilo kom prekidu prerade otpadnih voda i pri prosječnom niskom, i po prosječnom srednjem i prosječno visokom nivou vode rijeke. Tako visoki sadržaji imali bi neizbježno toksični, genotoksični i druge patološke efekte na vodene organizme. Podaci objavljeni na relevantnim in vitro modelima pokazuju da bi ekosistem bi bio ozbiljno oštećen, posebno ribe kao najosjetljivije na zagađenje metalima, ako bi koncentracije bora i litijuma u vodi rijeke premašile za njih bezbjedne vrijednosti. Zbog nepostojanja stvarnih referentnih podataka sa terena, teško je predvidjeti bilo prostiranje štetnih efekata na nizvodne dijelove rijeke ili period koji bi bio potreban ekosistemu da se oporavi od visokih nivoa zagađenja.
KRVNE ĆELIJE I DIFERENCIJALNA KRVNA SLIKA BUFO BUFO SA NEKIH LOKALITETA TUZLANSKOG KANTONA
Hematologija klase Amphibia nedovoljno je istražena na području Bosne i Hercegovine. O hematologiji nižih taksona ove klase, a pogotovo nespecifične i „nezanimljive” vrste kao što je Bufo bufo (obična krastača), koja nije ugrožena ili posebno privlačna naučnicima ali i široj javnosti, ne zna se skoro ništa. U radu je predstavljena morfologija krvnih ćelija, ali i diferencijalna krvna slika dvije populacije obične krastače sa područja Tuzlanskog kantona. Utvrđeni su svi tipovi krvnih ćelija, a diferencijalna krvna slika pokazala je da postoje određene razlike u zastupljenosti pojedinih formi leukocita kod posmatranih populacija, te prisustvo određenih parazita u krvi istraživane vrste. Ovaj rad naglašava važnost postojanja što opširnijeg, pristupačnog registra podataka o biologiji svih vrsta koje nas okružuju, pa tako i vrste Bufo bufo, te pruža pregled dostupnih informacija o biologiji i specifičnoj hematologiji pomenute vrste.
PRILOG ZA BRIOFLORU BANJ BRDA (BANJA LUKA, REPUBLIKA SRPSKA, B&H)
Banj brdo se nalazi u okviru grada Banja Luka (Republika Srpska, Bosna i Hercegovina). Ovaj rad pruža prvi uvid u briofloru Banj brda. Terenska istraživanja su sprovedena od marta 2019. do februara 2020. godine, kao i u aprilu 2022. godine. Ukupno je prikupljeno 30 vrsta briofita. Razdio Marchantiophyta je bio zastupljen sa osam vrsta, a razdio Bryophyta sa 22 vrste. Rodovi Metzgeria i Alleniella bili su zastupljeni sa po dvije vrste, dok su ostali rodovi bili zastupljeni sa po jednom vrstom. Familije sa najvećim brojem vrsta i rodova bile su Neckeraceae, Metzgeriaceae, Mniaceae, Polytrichaceae i Pottiaceae. Rajnerovo vrelo je bilo jedino zabilježeno stanište jetrenjača Apopellia endiviifolia, Conocephalum conicum i Marchantia polymorpha na Banj brdu što ukazuje na potrebu očuvanja tog staništa od negativnih antropogenih uticaja. Najčešća zabilježena mahovina na Banj brdu bila je Brachytheciastrum velutinum, kao i Hypnum cupressiforme. Neophodno je nastaviti briološka istraživanja Banj brda, kako bi se dobio potpuniji uvid u raznovrsnost briofita na tom području.
FAUNISTIČKI NALAZI SA PLANINE VOLUJAK: PRILOG POZNAVANJU FAUNE REPUBLIKE SRPSKE (BOSNA I HERCEGOVINA)
Predstavljeni su prvi, nakon dugog perioda bez bilo kakvih naučnih istraživanja, faunistički nalazi sa područja masiva Volujka (jugoistok Republike Srpske, Bosna i Hercegovina). Pored popisa diverziteta faune sisara, zabilježeni su podaci i o drugim faunističkim grupama (ptice, gmizavci, vodozemci, ribe i beskičmenjaci). Različite metode su korištene za otkrivanje prisustva faune istraživanog područja: uspostavljeni linijski transekati, hvatanje živolovkama, mreže za hvatanje šišmiša, snimanje organizama ultrazvučnim detektorom i foto-zamkama i vizuelno osmatranje. Za 17 dana istraživanja, u julu i avgustu 2023., ukupno su registrovana 53 taksona životinja. Izdvajaju se ključne i ugrožene vrste: veliki potkovičar (Rhinolophus ferrumequinum), mali potkovičar (Rhinolophus hipposideros), sivi vuk (Canis lupus), mrki medvjed (Ursus arctos), balkanska divokoza (Rupicapra r. balcanicus), šargan (Vipera ursinii macrops) i bukova strižibuba (Morimus funereus). Područje je biodiverzitetski veoma značajno, i smatra se da ga treba zaštititi.
ENDEMIČNE I SUBENDEMIČNE BILJKE PARKA PRIRODE “ORJEN” (REPUBLIKA SRPSKA, BOSNA I HERCEGOVINA)
Park prirode „Orjen“, smješten na krajnjem jugu Republike Srpske, predstavlja jedno od floristički najbogatijih područja u Bosni i Hercegovini. Cilj ovog istraživanja je da se sistematski prikaže prisustvo endemičnih i subendemičnih vaskularnih biljaka na ovom području, te da se izvrši analiza njihove taksonomske i ekološke strukture, kao i statusa zaštite. Istraživanjem je evidentirano 159 taksona, od čega 118 pripada balkanskim endemima, a 41 subendemitima. Analiza životnih formi pokazuje dominaciju hemikriptofita (52,2%) i hamefita (27%), što je u skladu s opštim karakteristikama balkanske endemične flore BiH. Taksonomski, najzastupljenije porodice su Asteraceae, Caryophyllaceae, Fabaceae, Lamiaceae i Poaceae. Posebnu konzervacijsku vrijednost Parka potvrđuje podatak da čak 123 zabilježena taksona imaju status strogo zaštićenih ili zaštićenih vrsta prema Uredbi o strogo zaštićenim i zaštićenim vrstama Republike Srpske. Ovi rezultati naglašavaju izuzetnu važnost Parka prirode „Orjen“ za očuvanje biološke raznovrsnosti i predstavljaju osnovu za buduće aktivnosti u oblasti zaštite prirode, kao i za dalja floristička i ekološka istraživanja.
VODOZEMCI RAMSARSKOG PODRUČJA BARDAČA – SPISAK VRSTA SA EKOLOŠKIM PODACIMA
Cilj rada bio je da se na osnovu literaturnih podataka i terenskih istraživanja autora formira faunistički spisak vodozemaca Ramsarskog područja Bardača, sa osvrtom na određene aspekte ekologije zabilježenih vrsta. Terenski podaci su prikupljeni metodom transekta, u period od 2012.-2022. godine, kada je zabilježno devet vrsta vodozemaca. Prisustvo još pet vrsta, koje su navođene u literaturi, nije potvrđeno. Stoga, batrahofaunu Ramsarskog područja Bardača pouzdano čini devet vrsta vodozemaca: dvije vrste repatih vodozemaca (Lissotriton vulgaris i Triturus dobrogicus) i sedam vrsta bezrepih vodozemaca (Bombina bombina, Bufo bufo, Bufotes viridis, Hyla arborea, Pelophylax kl. esculentus, Pelophylax ridibundus i Rana dalmatina). Ekološki podaci prikupljeni na terenu (tip staništa adulata i larvi, vrijeme njihove aktivnosti tokom godine, generalno stanje populacija nekih vrsta), kao i ekološki podaci iz literature, sistematično su predstavljeni za svaku vrstu posebno.
MORFOLOŠKA VARIJABILNOST I POLNI DIMORFIZAM ŠARENOG DAŽDEVNJAKA SA PODRUČJA GRADIŠKE (REPUBLIKA SRPSKA, BOSNA I HERCEGOVINA)
U radu su prikazani rezultati analize morfološke varijabilnosti i polnog dimorfizma populacije šarenog daždevnjaka (Salamandra salamandra) sa područja Gradiške (Republika Srpska, Bosna i Hercegovina). Terenska istraživanja sprovedena su 2016. i 2017. godine, tokom jeseni i prolјeća. Ukupno je analizirano 70 adultnih jedinki, od čega 40 mužjaka i 30 ženki. Analizirana su 22 morfometrijska karaktera, masa tijela, jedna meristička osobina (broj nabora na bočnim stranama tijela), kao i kvalitativni karakteri koji se odnose na obojenost tijela. Primjenom t-testa ustanovlјena je statistički značajna razlika između polova za masu tijela, visinu tijela, širinu tijela, dužinu kloake, visinu repa, širinu repa, dužinu prednje noge, dužinu zadnje noge, dužinu šake i dužinu stopala. Broj nabora sa lijeve i desne strane tijela varirao je od osam do 12, pri čemu su najzastuplјenije bile jedinke sa 10 i 11 nabora. Utvrđeno je prisustvo jedinki kako sa istim tako i sa različitim brojem nabora na lijevoj i desnoj strani tijela. Najveći broj jedinki imao je simetričan raspored žutih mrlјa na leđnoj strani tijela (51%), dok je u pogledu obojenosti ventralne strane tijela zabilježena najveća zastuplјenost jedinki sa žutim mrlјama (69%).
SEZONSKE SUKCESIJE ZAJEDNICA BENTOSKIH MAKROBESKIČMENJAKA U RIJECI BOSNI NA PODRUČJU GRADA ZENICE
Ovim istraživanjem opisane su sezonske sukcesije kvalitativno-kvantitativnog sastava zajednica bentoskih makroinvertebrata u rijeci Bosni na području grada Zenice. Sakupljanje bentoskih makroinvertebrata obavljeno je od oktobra 2014. do maja 2015. godine na 5 mjernih lokacija duž toka rijeke Bosne u gradu Zenici. Za analizu podataka korišteni su indeksi biološke raznovrsnosti (Shannon–Weaverov indeks, Simpsonov indeks), indikator ujednačenosti vrsta i Bray–Curtisova klaster analiza. Istraživanjem bentoskih makrobeskičmenjaka identifikovana su 34 taksona i 4224 jedinke, s dominacijom preimaginalnih stadijuma vodenih insekata s 21 taksonom. Najveći uočeni Shannon–Weaverov indeks raznovrsnosti iznosio je 2,26 u proljetnom aspektu na lokalitetu Balnozi, a najniži 0,27 u ljetnom aspektu na lokalitetu Raspotočje. Korištenjem Vrijednosti Simpsonovog indeksa kretale su se od 0,07 u ljetnom periodu na lokaciji Raspotočje do 0,82 u zimskom periodu na lokaciji Balnozi. Analiza ujednačenosti vrsta među zajednicama na istraživanim lokacijama pokazala je sličnost bentoske faune između prvog (0,64) i drugog (0,67) lokalitea, kao i između četvrtog (0,76) i petog (0,70) lokaliteta. Prema rezultatima klaster analize, istraživana mjesta imaju slične zajednice makrobeskičmenjaka klasifikovane po sezonama.
ANTIOKSIDATIVNI ODGOVOR BILJAKA KUKURUZA NA STRES IZAZVAN SOLJU
Cilj rada je bio da se ispita uticaj povećane koncentracije NaCl na koncentraciju proteina i antioksidativni sistem korijena i listova kukuruza. Biljke kukuruza (hibrid ZP 555) su gajene hidroponično i tretirane sa NaCl u koncentracijama od 50 i 150 mM tokom šest dana. Od antioksidativnih parametara određeni su: koncentracija glutationa (GSH) i aktivnost antioksidativnih enzima: peroksidaze klase III (POX, EC 1.11.1.7), askorbat peroksidaza (APX, EC 1.11.1.11) i katalaza (CAT, EC 1.11.1.6). Nakon tretmana sa 50 mM NaCl, koncentracija proteina u listu i korijenu se smanjila, dok je nakon tretmana sa 150 mM NaCl izmjereno povećanje koncentracija proteina, ali samo u listu. Povećanje koncentracije GSH detektovano je za obje koncentracije NaCl u listu, a u korijenu samo za nižu koncentraciju, u poređenju sa kontrolom. Aktivnost POX je značajno porasla samo u listovima tretiranim sa 150 mM NaCl, dok je pri nižoj koncentraciji aktivnost POX smanjena, kako u listovima kukuruza tako i u korijenu. Pet izoformi rPOX detektovano je nativnom gel elektroforezom u kontroli, dok izoforma rPOX5 nije detektovana u tretiranim uzorcima. Dvije lPOX izoforme su detektovane u kontrolnim i tretiranim uzorcima lista. Nativna elektroforeza je pokazala prisustvo jedne CAT izoforme samo u listovima, i u kontrolnim i u tretiranim uzorcima. Najveća CAT aktivnost je izmjerena pri nižoj koncentraciji NaCl. Na osnovu dobijenih rezultata može se zaključiti da salinitet mijenja antioksidativni sistem u listovima i korijenu kukuruza. Pored toga, na osnovu mjerenih parametara može se zaključiti da hibrid ZP 555 ima umjerenu tolerantnost na ispitivane nivoe saliniteta.
ERITROCITNI PROFILI RANA DALMATINA I PELOPHYLAX RIDIBUNDUS (AMPHIBIA: RANIDAE)
Istraživanje eritrocitnog profila provedeno je na ukupno dvadeset osam jedinki žaba, od kojih je četrnaest identifikovano kao Pelophylax ridibundus, a preostalih četrnaest kao Rana dalmatina. Cilj ovog istraživanja je bio određivanje parametara eritrocitne loze kod dvije navedene vrste u cilju poređenja dobijenih vrijednosti. Jedinke koje su korištene u istraživanju su ulovljene na području opštine Mrkonjić Grad u blizini jezera Balkana. Nakon ulova sve jedinke su transportovane u laboratorijske uslove u kojima su prošle period adaptacije u trajanju od 15 dana. Nakon perioda adaptacije sakupljeni su uzorci krvi i određeni su parametri eritrocitne loze, koji su obuhvatali: broj eritrocita, koncentraciju hemoglobina, hematokrit i parametre MCV, MCH i MCHC. Na osnovu dobijenih rezultata u istraživanju je pokazano da vrsta Pelophylax ridibundus ima značajno više vrijednosti broja eritrocita, koncentracije hemoglobina i MCHC parametra u odnosu na vrijednosti dobijene kod vrste Rana dalmatina.
PRILOZI POZNAVANJU BIOLOGIJE VRSTE DINA SKETI GROSSER & PEŠIĆ, 2014 (HIRUDINEA: ERPOBDELLIDAE)
Poznati areal vrste Dina sketi Grosser & Pešić, 2014 (Hirudinea: Erpobdellidae) obuhvata nekoliko izvora u slivovima rijeke Cvrcke i Crne rijeke (Republika Srpska, Bosna i Hercegovina). Biologija ovih pijavica je nedovoljno poznata. Cilj rada bio je prezentovati nova saznanja o njihovoj ekologiji i reproduktivnoj biologiji, a na bazi podataka skupljenih u izvorima sliva Crne rijeke. Analizirane su osobine biotopa i makrozoobentosa navedenih izvora, kao i osobine kokona i ishana ove vrste pijavica. Osobine biotopa djelimično se uklapaju u poznati opseg za ovu vrstu. D. sketi je jedina vrsta pijavica pronađena na predmetnom obuhvatu, gdje je zastupljena sa manje od 1% u odnosu na ostale članove makrozoobentosa. Najabundantniji članovi makrozoobentosa su amfipodni rakovi i hidrobidni puževi. Analizom sadržaja digestivnog trakta ovih pijavica utvrđeno je da njihov plijen čine akvatični i terestrični beskičmenjaci. Izgleda da pijavice u ishrani preferiraju amfipodne rakove. Sva dosadašnja znanja o reproduktivnoj biologiji vrste D. sketi bila su zasnovana na opisu njihovog reproduktivnog sistema. U ovom radu analizirani su morfologija i morfometrijske osobine kokona. Oni oblikom podsjećaju na plod kivija. Dugi su 4,60–8,82 mm, a široki 3,19–6,38 mm.
НЕЖЕЉЕНЕ ПОСЉЕДИЦЕ АЛГОРИТАМСКЕ ТРАНСПАРЕНТНОСТИ ПО ПОВЈЕРЕЊЕ: МУЛТИДИСЦИПЛИНАРНА АНАЛИЗА
У овом раду доводи се у питање широко заступљено увјерење да повећана алгоритамска транспарентност универзално појачава корисничко повјерење. Преко мултидисциплинарне анализе－обухватајући правну, етичку, и техничку сферу－показујемо да прекомјерна транспарентност може парадоксално да поткопа повјерење у алгоритамске системе. Кроз симулацију агентног модела истражујемо како корисници с различитим котнитивним праговима реагују на “транспарентност догађаја”, откривајући појаву коју називамо намјерно ограничење одређених нивоа објелодањивања алгоритама, те како се може боље очувати повјерење у специфичим контекстима. Предлажемо радни оквир “контекстно-зависна транспарентност” као алтернативу која балансира одговорност са когнитивним бранама корисника. Ово истраживање има значајне импликације за креаторе политика, с фокусом на развијање алгоритамских система који су заиста вриједни повјерења, а не само транспарентности.
ЕФЕКТИ ДИАЗЕПАМА НА ХИСТОЛОШКЕ ПРОМЕНЕ ТКИВА ВЕЛИКОГ И МАЛОГ МОЗГА, ПАНКРЕАСА И ШТИТНЕ ЖЛЕЗДЕ ПАЦОВА
Диазепам је лек који се данас широко користи за лечење људи, као примарни лек код лечења неуролошких поремећаја или као помоћна терапија за симптоматско лечење других обољења. Диазепам изазива опуштајући ефекат организма као резултат седативног деловања на централни нервни систем. Својим директним утицајем на нервни систем, диазепам ремети правилно функционисање свих органа у људском телу. Циљ овог рада био је да прошири досадашња истраживања о утицају диазепама на хистолошке параметре великог и малог мозга, панкреаса и штитне жлезде код пацова. Дизајн експеримента је укључивао две групе експерименталних животиња, од којих је једна третирана диазепамом, а друга није. У студији су кориштене методе хистолошких бојења ткива пацова: хемтоксилин-eoзин, Mallory-Аzan и имуно-хистохемијске методе бојења (BLX-CX и сурвивин). Цитометријском анализом детектоване су ћелије које у апоптози, а мерења стереолошких параметара вршена су коришћењем стереолошког универзалног тест система заснованог на Кавалијеријевом принципу. Резултати хистолошке и стереолошке анализе параметара указују на промене у цитоархитектури ткива великог и малог мозга, панкреаса и штитне жлезде код пацова изложених диазепаму у односу на оне који нису били изложени. Промене у хистолошким параметрима анализираних ткива органа пацова директно показују да диазепам утиче на њихову правилну функцију. Ова студија пружа основу за даља детаљна научна истраживања која имају за циљ да разјасне постојеће ефекте диазепама на све органе у организму пацова.
EKOLOŠKE I MORFOLОŠKE KARAKTERISTIKE DUNAVSKOG RAKA PONTASTACUS LEPTODACTYLUS (ESCHSCHOLTZ, 1823) IZ RIJEKE MATURE (BOSNA I HERCEGOVINA)
Dunavski rak, jedna od autohtonih evropskih vrsta rakova, bilježi pad populacije u mnogim dijelovima svog areala. Rijeka Sava i njene pritoke su pod sve većim pritiskom širenja invazivnih vrsta rakova. Stoga je pružanje podataka o autohtonim vrstama rakova od najveće važnosti za njihovu bolju zaštitu i očuvanje. Populacija vrste Pontastacus leptodactylus (Eschscholtz, 1823) iz male pritoke rijeke Save, rijeke Mature, istraživana je od maja do avgusta 2021. godine. Naše istraživanje obuhvatilo je uzorak od 54 odrasla primjerka P. leptodactylus (31 mužjak i 23 ženke). Rakovi su prikupljeni, izmjereni i pušteni nazad u prirodu bez povreda. Standardizovani set od 12 morfometrijskih parametara, kao i tjelesna masa, su izmjereni. Pronađena je pozitivna korelacija između dužine tijela i mase (♂ R²=0,9111; ♀ R²=0,9116), mase tijela i dužine kliješta (♂ R²=0,8923; ♀ R²=0,9596), kao i širine karapaksa i dužine tijela (♂ R²=0,9761; ♀ R²=0,8838). Izražen seksualni dimorfizam je potvrđen za većinu mjerenih parametara. Vrijednosti Fultonovog koeficijenta kondicije i konstante za rakove pokazuju da su mužjaci u boljem kondicionom stanju, što je u skladu sa rezultatima prethodnih istraživanja u Evropi. Pored podataka o rakovima, mjereni su i analizirani i osnovni fizičko-hemijski parametri staništ, kao i zajednica prisutnih vodenih makrobeskičmenjaka. Prisutan je umjeren nivo organskog zagađenja, sa azotom i fosforom kao glavnim prijetnjama, uglavnom zbog intenzivne poljoprivrede u tom području. Zajednica makrobeskičmenjaka se sastoji od 14 identifikovanih taksona, pri čemu su puževi najraznovrsnija i najbrojnija grupa (57%). Rakovi (Amphipoda i Isopoda) su poddominantna grupa u pogledu relativne brojnosti (30%). Zabilježena zajednica makrobeskičmenjaka ukazuje na umjereno organsko zagađenje i tipična je za slične vodotokove u regionu.
PRILOG POZNAVANJU FAUNE HETEROPTERA NACIONALNOG PARKA KOZARA
Ovaj rad uključuje popis od 104 vrste heteroptera zabilježenih u NP Kozara. Ovo je prvi put da se objavljuju podaci o primjercima prikupljenim u avgustu 2018., 2022. i 2023 godine. Utvrđeno je sedam novih vrsta za faunu Heteroptera Bosne i Hercegovine: Limnoporus rufoscutellatus (Latreille); Catoplatus nigriceps Horváth, 1905; Deraeocoris (Deraeocoris) flavilinea (A. Costa, 1862); Orthops (Orthops) basalis (A. Costa, 1853); Lygaeus simulans, Deckert 1985; Eysarcoris ventralis (Westwood, 1837); Sciocoris (Aposciocoris) microphthalmus Flor, 1860. Identifikovano je i pet introdukovanih, invazivnih vrsta: Corythucha arcuata (Say, 1832); Corythucha ciliata (Say, 1832), Deraeocoris (Deraeocoris) flavilinea (A. Costa, 1862) Halyomorpha halys (Stål, 1855) i Nezara viridula (Linnaeus, 1758).
DA LI MEDVJEDI I VUKOVI MOGU KOEGZISTIRATI U MIRU? STUDIJA SLUČAJA KONFRONTACIJE U BOSNI I HERCEGOVINI
Postojeći podaci ukazuju na postepeno smanjenje populacije sivog vuka (Canis lupus) u Bosni i Hercegovini (BiH), ali uprkos tome, još uvijek ne postoji zvanična zakonska regulativa za ovu vrstu. U nasotanju da se riješi probem zakonodavstva, pokrenuti su projekti monitoringa sivog vuka u BiH uz podršku Rufford Fondacije. Cilj ovih projekata bio je prikupljanje podataka o prisustvu, aktivnosti, brojnosti i ponašanju vukova, uz kontinuirano proširenje područja monitoringa. Monitoring se sprovodi od 2015. godine primjenom kamera (fotozamki). Kamere su postavljene na nekoliko lokaliteta, od kojih je na jednom lokalitetu zabilježen susret vuka i evropskog smeđeg medvjeda (Ursus arctos). S obzirom da su ova dva vrhunska predatora u procesu (re)kolonizacije istih područja i staništa širom Evrope, kompeticija za resurse i mogućnost međusobnih sukoba potencijalno su vjerovatniji. Navedeni sukobi mogu ugroziti postojanje i buduću ekspanziju populacija obje vrste u (re)kolonizovanim područjima. Stoga, vrlo je važno proučavati prirodu njihove koegzistencije, a dobijeni podaci su krajnje važni za kreiranje planova upravljanja obje vrste. Pored toga, ovi podaci mogu pomoći u odabiru područja za budući monitoring i prikupljanje podataka, te pružaju važne osnovne informacije za planiranje istraživanja.
ФРЕКВЕНЦИЈА В600E МУТАЦИЈА У БРАФ ГЕНУ КОД ПАЦИЈЕНАТА СА МЕТАСТАТСКИМ МЕЛАНОМОМ
Рад представља приказ фреквенције мутације В600Е у БРАФ гену код пацијената обољелих од метастатског меланома у периоду од 2014. до 2018. године на Универзитетском клиничком центру у Бања Луци. Детекција мутација на БРАФ гену вршена је из 393 ФФПУТ (формалин-фиксираним, парафин-укалуљеним ткивима) узорака коже помоћу БРАФ теста преко ПСР (ланчана реакција полимеразом) стандардизоване методе за клиничке анализе. Патохистолошка и молекуларна анализа свих узорака спроведена је у Лабораторији за имунохистохемијску и молекуларну дијагностику, Института за клиничку патологију Универзитетског клиничког центра у Бања Луци. Резултати студије јасно показују да В600Е мутацију у БРАФ гену има више од половине пацијената са метастатским меланомом. Анализа резултата доказује да је из великог броја ФФПУТ узорака успјешно изолована квалитетна количина ДНК за тестирање мутација. Toком петогодишњег периода обухваћеног студијом било је статистички значајно више обољелих мушкараца него жена са метастатским меланомом. Присуство мутација у БРАФ гену у односу на пол била је једнака фреквенцији БРАФ+ и БРАФ- узорака код мушкараца, док је код жена било више БРАФ+ узорака у поређењу са БРАФ-. Просјечна старост свих пацијената са метастатским меланомом са Универзитетског клиничког центра у Бања Луци била је релативно ниска, свега 58,62 године. Старосна категорија са највећом фреквенцијом пацијената са метастатским меланомом била је између 55 и 65 година. БРАФ В600Е онкогене мутације су најчешће коришћене молекуларне промјене у геномима пацијената са метастатским меланомом и служе као основа за одабир најбоље терапије. Детекција БРАФ В600Е мутација је изузетно примјенљива и широко коришћена метода која пружа одличне резултате у клиничкој пракси за одабир комбинације цитостатика и лијечење метастатског меланома данас.
INDEKS ZAOBLJENOSTI TIJELA KOD ODRASLIH S DIJABETESOM TIP 2 U BANJALUCI
Indeks zaobljenosti tijela je nov antropometrijski pokazatelj koji se koristi za procjenu tjelesne kompozicije i predviđanje rizika od različitih metaboličkih bolesti, uključujući dijabetes melitus tip 2. Dijabetes, kao hronično metaboličko oboljenje, predstavlja značajan zdravstveni rizik, a tradicionalni i novi antropometrijski indeksi ključni su za procjenu rizika i napredovanja bolesti. Cilj ove studije bio je da analizira vrijednosti indeksa zaobljenosti tijela kod odraslih sa dijabetesom tip 2 u Banjaluci i da ispita razlike između polova. Rezultati su pokazali značajne razlike u vrijednostima indeksa zaobljenosti tijela između polova, pri čemu su žene imale značajno više vrijednosti (6,03 ± 1,66) u poređenju sa muškarcima (5,26 ± 1,45; p = 0,002). Analiza kvartila ukazala je na širi interkvartilni opseg kod žena (4,76–7,11) nego kod muškaraca (4,34–5,81), što sugeriše veću varijabilnost vrijednosti indeksa zaobljenosti tijela kod žena. Pored toga, primjećen je progresivni porast vrijednosti indeksa zaobljenosti tijela kroz kategorije uhranjesti indeksa tjelesne mase, sa značajno višim vrijednostima kod osoba sa višim stepenom gojaznosti (p < 0,05). Ova studija pruža prve preliminarne podatke o indeksu zaobljenosti tijela kod odraslih sa dijabetesom u ovom regionu, ističući njegovu potencijalnu primjenu u procjeni tjelesne kompozicije i metaboličkog rizika u raznovrsnim populacijama.
GRUPNI I FRONTALNI OBLIK RADA U NASTAVI FIZIKE – KOMPARATIVNA STUDIJA
U radu su prikazani rezultati istraživanja efikasnosti različitih oblika nastave fizike, s posebnim fokusom na poređenje frontalnog i grupnog rada. Istraživanje je sprovedeno među učenicima drugog razreda Gimnazije društveno-jezičkog smjera u Banjoj Luci tokom školske 2023-2024. godine, na temu detekcije i djelovanja jonizujućeg zračenja. Cilj istraživanja bio je uporediti rezultate učenika koji su nastavu pratili kroz frontalni oblik rada sa onima koji su istu nastavnu jedinicu obrađivali u grupnom radu. Rezultati pokazuju da su učenici kod kojih je primijenjen frontalni oblik rada postigli značajno bolje rezultate na provjeri znanja. Zaključuje se da je frontalni oblik rada efikasniji za postizanje očekivanih ishoda, uz preporuku kombinovanja različitih oblika rada i nastavnih metoda radi što efikasnijeg prilagođavanja nastave fizike različitim karakteristikama učenika i stepenu znanja. Dalja istraživanja su preporučena radi unapređenja nastave i postizanja boljih obrazovnih rezultata.